Tässä puhuu entinen varapresidentti Dick Cheney.
Haluan muistuttaa, että valokuvaus on kiellettyä-
-ja kännykät, haku- ja muut elektroniset laitteet-
-pitää jättää show´n ajaksi päälle, jotta niitä voidaan tarkkailla-
-puolilaillisilla tiedustelulaitteillamme.
Lisäksi, koska olen antanut Halliburtonille sopimuksen-
-hoitaa vessamme, vessapaperi maksaa nyt 15 dollaria arkilta.
Nauttikaa show´sta ja vetäkää käteen.
Täydellistä.
Tuletko myöhemmin hakemaan minut? Kiitos.
Olipa omituista.
Kun helikopterilentäjät-
-sanoivat vievänsä minut New York Cityyn-
-luulin heidän vitsailevan.
Sanoin: "Toki. Jos sinne mennään"-
-"heittäkää minut vaikka hinttimäiselle teatterialueelle."
Ja arvatkaa mitä? Niinhän siinä kävi.
Pilkka osui siis omaan nilkkaan.
Mutta selvyyden vuoksi, minä vain pilailen.
Ei teatteri ole minusta hinttimäistä.
Paitsi Cats.
Ja lisäksi I Love You, You´re Perfect, Now Change.
Niin, se on hintahtava ja jiddismäinen.
Jos haluatte viettää mukavan illan teatterissa-
-ja nähdä upean show´n kunniasta, työmoraalista ja arvoista-
-ilman minkäänlaisia homojuttuja. . .
. . .käykää katsomassa Rent.
Olemme Lauran kanssa nähneet sen vähintään 80 kertaa.
Se oli pätkä Rentistä.
Niinpä.
Mutta emme ole täällä laulamassa musikaaleja.
Olemme muistelemassa ja vaalimassa-
-ja juhlimassa kahdeksanvuotista palvelustani teille-
-tämän hienon maan kansalaisille.
Sillä noin seitsemän viikkoa sitten-
-minusta tuli George W. Bush, Yhdysvaltain entinen presidentti.
Ja. . .
Kiitos. Tuo oli kilttiä teiltä.
Se oli täysin odottamatonta.
Ei, se oli kilttiä.
Homma on näin: en voi kieltää seitsemän viikon takaisia asioita.
Se tapahtui, järjestettiin virkaanastujaiset.
Laki määrää niin.
Rehellisesti puhuen fanitan sitä Tiger Woods -tyyppiä.
Pidän hänestä.
Pidän hänestä. Hän vaikuttaa fiksulta.
Hän osaa pitää puheita.
Kun hän puhuu, ihan kuin Shakespeare rakastelisi Courvoisier-pulloa.
Hänen sanansa valuvat ylitse ihan kuin kuuma kermatoffee.
Sen ei halua ikinä loppuvan.
Mutta tänään on kyse minusta.
Nämä ovat jäähyväiseni. Toki, onhan tämä hieman surullista-
-mutta kaikissa lopuissa on aina uusia alkuja.
lhan niin kuin Beatlesin hajottua syntyi paljon parempi bändi Wings.
Tai kun Frendien loputtua alkoi Joey.
Pyörittelitkö juuri silmiäsi?
Sinä toisessa rivissä. Pyörittelitkö silmiäsi?
Tämä on kolmas rivi.
Ei, osaan kyllä laskea. Se on toinen rivi.
Teatterissa kolmatta riviä sanotaan toiseksi riviksi.
Niin se vaan on.
Sinun on paras pyyhkiä tuo virne naamaltasi.
Muuten heitän sinut pihalle. Se on helposti tehty.
Taidat olla New York Timesista. Oletko?
En ole.
Oletko Paul Krug?
-En. -Oletko Thomas J. Friedman?
Oletko Maureen O´Dowd?
-Ei. En ole nainen. -Et ole nainen. Niinkö sanoit?
Oletko koomikko? Oletko hauskuuttaja?
Oletko Sinbad?
Oletko Penn & Teller?
Varohan, onko selvä?
New York Times. Älkää viitsikö.
Rukoilkaamme.
Rakas Jeesus Kristus. . .
Ja Jeesus Kristuksella tarkoitan vaaleaa, hyvännäköistä-
-lähes parratonta tai siloposkista Jeesus Kristusta.
En hipin näköistä Jeesusta-
-tai tummaa, enemmän lähi-itäiseltä näyttävää Jeesusta-
-joka on ehkä historiallisesti täsmällisempi.
En puhu siitä tyypistä.
Joten rakas siloposkinen tai lähes parraton mikepiazzamainen Jeesus. . .
Kiitämme sinua kaikesta tekemästäsi.
Rakkautesi ja hyväksyntäsi huuhtoo meitä kaikkia-
-niin kuin eurooppalaisvessojen lämmin ja parantava vesi-
-joka puhdistaa läpikotaisin.
Niitä taidetaan kutsua bideiksi.
Rakas vaalea, melkein sveitsiläisen näköinen Jeesus. . .
. . .anna meidän hyväksyä kaikki tässä teatterissa tänään-
-riippumatta heidän uskonnostaan. Olivatpa he muslimeja, hinduja-
-juutalaisia tai noitia.
Rakas laventelin ja Rexonan tuoksuinen Jeesus. . .
. . .suo meille yhteenkuuluvuutta, ei eriksellisyyttä.
Rakas "elämä on huvia ja vitsejä riittää" -Jeesus.
Sinä, joka kuljet siisteissä Crocseissa. . .
. . .kädessä tölkki dieettilimsaa-
-ja saat ihmiset kysymään: "Onko bileissä dieettilimsaa?"
"Ei, Jeesus toi omansa. "
-"Minun tekisi mieli dieettilimsaa. " -"Älä minulle puhu, kysy Jeesukselta. "
"Älä nolaa minua Jeesuksen nähden. Hänen oli vaikea tulla bileisiini."
"Älä siis häiritse häntä. Hienoa, nyt hän häipyi. Olipa hyvin tehty. "
"Hän vei dieettilimsat mukanaan. "
Puhun siitä Jeesuksesta.
Kiitämme sinua siis kaikista teoistasi.
Muistutan kaikkia täällä, että osallistumalla tähän rukoukseen-
-hyväksytte automaattisesti Jeesuksen luojaksenne ja pelastajaksenne-
-uskonnostanne huolimatta, ettekä voi perua sitä-
-enää sen jälkeen, kun sanon aamen: "Aamen. "
Kahdeksan vuoden jälkeen tämä hulluus on ohi.
Voinko puhua suoraan? Tuntuu yhtä vapaalta kuin palleista boksereissa.
Voin tehdä nyt mitä haluan.
Hitto, voin ottaa kaljan tänä iltana.
Tai vielä parempaa, polttaa marisätkän.
Tai "pössytellä", kuten hiphop-porukoissa sanotaan. Niinpä.
Laitan Commonia soimaan.
Tai Nasia. Niinpä.
Olen niin yllättävä, että saatan näyttää kuvan peniksestäni.
Laittakaa penikseni esille. Antaa mennä. Pistäkää se näkyviin.
Näin yllättävä minä olen.
Jos kuvittelette, ettei sitä tapahtunut-
-tai että se oli harhanäky-
-teen sen uudestaan. Tehkää se taas. Näyttäkää se.
Tuota voi sanoa järkytykseksi ja yllätykseksi.
Siinä on minun virikevehkeeni.
Tuollainen ei maksa teille 800 triljoonatsiljoonaa monopolirahaa.
Pyysin salaisen palvelun kamuani Jerryä-
-hommaamaan minulle illaksi vähän vihreälehtistä, ja hän toi tällaisen.
Sitä sanotaan Panamalaispaholaisen jalkoväliksi.
Siitä tietää, että se on hyvää.
Arvatkaa, mitä muuta kuulin?
Saan käyttää salaista palvelua seuraavien 10 vuoden ajan.
Seuraavien 10 vuoden ajan Jerryn kaltaiset tyypit-
-ovat käytettävissäni. Anna tulla, tähän käteen.
Uskokaa pois, se oli esimerkki äijäilystä.
Taputatte äijäilylle, hienoa.
10 vuoden ajan salaisen palvelun on siis tehtävä kaikki haluamani.
Jos esimerkiksi käyn Reba McEntiren keikalla-
-enkä jaksa kävellä takaisin autolle-
-salaisen palvelun on pakko kantaa minut reppuselässä. . .
. . .takaisin parkkipaikalle.
Tai jos päätän tatuoida selkääni sen pelottavan näköisen juutalaistyypin-
-Taru sormusten herrasta -elokuvista. . .
Mikä sen nimi on?
Se laiha juutalaistyyppi, mikä sen nimi on?
-Klonkku! -Klonkku, aivan.
Klonkku siis. Jos siis päätän tatuoida Klonkun selkääni. . .
Olen monesti uhannut tekeväni niin.
Jos minulla ei ole rahaa siihen, salaisen palvelun on vipattava.
Ja "vippaamisella" tarkoitan rahaa, jonka unohdan maksaa takaisin.
Tämän kaiken maksatte te, veronmaksajat.
Älkää minulle suuttuko. Hyödyn vain järjestelmästä, joka on jo olemassa.
Tämä on yksi eduista.
Tässä sitä siis ollaan.
Vain te ja minä, kasvokkain.
Mano e mano.
En tiedä, moniko teistä tuntee CNN-nimisen uutistoimiston-
-mutta toukokuussa 2008 he esittelivät kyselyn-
-jonka mukaan olen USA:n lähihistorian epäsuosituin presidentti.
71 prosenttia amerikkalaisista ajatteli silloin niin.
Se tarkoittaa teitä, ellette sitten ole laittomia maahanmuuttajia.
Jos olette, suosittelen häipymään.
Pyyhi se virne naamaltasi. Kuuletko?
Onko selvä?
Olin aikoinaan Yalen huutosakissa.
Siihen ei oteta ihan ketä tahansa!
No, 71 prosenttia amerikkalaisista siis vastusti tekemisiäni silloin.
Se oli vain yksi kysely, vain yksi kysely.
Turha siis näsäviisastella.
Fox Newsin kyselyn tulos oli täsmälleen päinvastainen.
71 prosenttia amerikkalaisista siis vastusti tekemisiäni siihen aikaan.
Sehän on kaikkien aikojen huippu.
Se on suurempi kuin Trumanilla, suurempi kuin Nixonilla.
Aika hullua, jos minulta kysytään.
Hitto, minusta tehtiin elokuva, kun olin vielä presidentti.
Sen tähtenä oli Josh Brolin. Hän on hyvännäköinen tyyppi.
Kai siitä jotain hyvää seuraa.
Siinä olisi voinut olla joku hirvitys, kuten Sean Penn.
Tai Diego Luna.
Kukaan presidentti ei ole täydellinen-
-mutta lähes kolme neljäsosaa kansalaisista inhosi minua.
Sellainen ei käy laatuun. Diego Luna.
Ennen kuin siis teette päätöksenne-
-ennen kuin vallanpitäjät sulkevat historiankirjat. . .
. . .kuunnelkaa sanottavani ja yrittäkää tutustua minuun.
Synnyin 6. kesäkuuta 1946 New Havenissa Connecticutissa.
Olen George Herbert Walker Bushin ja Barbara "pelottava" Bushin esikoinen.
Minulla on kolme nuorempaa veljeä ja siskoa. Olemme tiivis perhe.
Meistä on hauska pelleillä, pitää hauskaa.
Jeb-veli, hän oli Floridan kuvernööri.
Neil-veli. Hän hoiti säästö- ja lainajuttuja 80-luvulla.
Ja Marvin-veljeni. . .
Ei kuvaa saatavilla
. . .ja Dorothy-siskoni. . .
Ei kuvaa saatavilla
. . .ovat upeita.
Hekin tekevät juttuja.
Mutta kuten sanoin, olemme tiivis porukka.
Olen sanonut tämän ennenkin ja sanon taas:
Kansakuntamme toivo lepää perheiden varassa.
Siellä siivillä on unelmia.
UNELMOl
Miettikääpä sitä hetki.
"Siivillä on unelmia. "
Se on aika voimakas toteamus.
Kasvoin Teksasin sisämailla ja Houstonin alueella.
Onko täällä ketään Teksasista?
Hassu juttu, tavattuaan minut ihmiset sanovat, että rehvastelen.
Teksasissa sitä sanotaan kävelemiseksi.
Mistä päin Teksasia olette?
-Dallasista. -Dallasistako?
Paljon. . . Mitä te sanoitte?
Houstonistako? Sieltä saa hyvää kokaiinia.
Siellä on kesällä kuuma, vai mitä?
Sieltä saa hyvää tex-mexiä, eikö?
Niinpä. Kiva, että olette täällä.
No jaa, Teksas ei ole kuin New York. Elämä siellä on vähäeleisempää-
-mutta jälkikäteen katsottuna se oli loistopaikka antaa siipien unelmoida.
Olin yksinkertainen, tavallinen penska.
Tykkäsin yksinkertaisista jutuista, kuten ammuskella kulkukissoja-
-jotka oli vyötetty propaanipulloon.
lhan tavallista kujeilua.
Kerran piikitimme nukkuvan kulkurin täyteen puudutusainetta.
Sitten huusimme: "Piirakka ikkunalaudalla! "
Hän heräsi ihan turtana ja köyhänä. . .
. . .ja me nauroimme.
Sellaisia juttuja tehdään, jos kasvaa Teksasin sisämailla.
Kun ollaan nuoria ja pikkuvanhoja kolmekymppisiä.
Hei, tehdäänpä heti selväksi, että olen läpikotaisin teksasilainen.
Teksasilainen, joka syntyi Connecticutissa.
Kävi sisäoppilaitoksen Massachusettsissa-
-ja opiskeli Yalessa ja Harvardissa.
Olisin mennyt Teksasin yliopiston oikeustieteelliseen-
-mutta siihen liittyi yksi pikkujuttu: en saanut sieltä opiskelupaikkaa.
Yalessa oli mahtavaa. Se oli opettavaista aikaa.
Suoritin perustutkinnon historiasta, ja lempinimeni oli "Gin tonic" .
TOTTA
Yalessa kuuluin salaseuraan nimeltä Pääkalloja ja luita.
Minä sanoin sitä aina Pääkulleiksi ja luiksi.
Kaverit jaksoivat nauraa sille ehkä kuukauden ajan.
Sitten he pyysivät lopettamaan sen.
Mutta enpäs lopettanut.
Koska olen sinnikäs.
Se seura on niin salainen, että pitää lopettaa siitä puhuminen.
En voi kertoa teille enempää.
Olkoon, kerron vielä yhden jutun. Mutta se ei saa levitä täältä.
Kiivaan liittymisjakson aikana-
-hakijan pitää kertoa seksuaalisista kokemuksistaan tuleville veljilleen.
Minä paljastin, että olin vastikään osallistunut-
-ensimmäiseen kolmen kimppaani. Mukana oli kaksi kuumaa latinomimmiä-
-ja Dave Rothschild niminen tyyppi.
En ollut tajunnut, että se olikin neljän kimppa.
Luulin aina, että kolmen kimpassa olisi kolme muuta ja minä.
No jaa, saimme siitä hyvät naurut.
Sitten joku kysyi: ``Oikeasti, miksi siellä edes oli toinen mies mukana?``
Selitin, ettei hän ollut siellä aluksi.
Aluksi olin vain minä ja ne kaksi latinomimmiä käymässä hommiin.
Ja tarkoitan todellakin käymässä hommiin.
Tussut heiluivat joka puolella.
Olin polvia myöten tussuissa.
Minun piti pukea tussusaappaat. Tiedättehän, mistä puhun?
Sinä et kyllä tiedä, mistä puhun.
On kai turha sanoa, että tussua piisasi.
Onko jollekin vielä epäselvää, miten paljon tussua piisasi?
Koska voin kyllä jatkaa vertauskuvia.
Selvä, tiedättehän Kiinan muurin?
Kuvitelkaa, että se olisi tehty kokonaan tussuista.
Tiedättekö vesitykit, joita mellakkapoliisi käyttää-
-rauhoittaakseen väkijoukkoja?
Kuvitelkaa, että niistä suihkuaisi nestemäisiä tussuja.
Tuhansia litroja sekunnissa.
Tuliko asia nyt selväksi? Selvä, tussua siis riitti.
No niin, katsoin ylös, ja siinä seisoi joku tyyppi.
Hän sanoi: "Moi, olen Dave Rothschild. "
Kysyin: "Tunnenko sinut, Dave?"
Hän vastasi: "Et taida tuntea. " Jatkoin: "Opiskeletko Yalessa?"
Hän vastasi: ``En, olen muualta. Tulin juuri bussilla Denveristä. ``
En halunnut pilata fiilistä. . .
. . .joten jatkoin hommia.
Yllättäen Dave Rothschild siirtyi huomaamattomasti mukaan ryhmään.
Ja jotain erityistä tapahtui.
Kaksi tuntia myöhemmin en tiennyt, missä neljä kehoamme päättyivät-
-ja mistä ne alkoivat. Se oli kuin Kama Sutra-
-yhdistettynä Hulkin voimaan Dave Matthewsin keikalla.
Toisin sanoen se tuntui oikealta.
Minäpä pikakelaan aikoihini ilmavoimissa.
Vuosien 1972 ja -73 välillä tiedoissani on pieni aukko.
"Aukolla" tarkoitan tietojen puutetta sen suhteen, että olin edes paikalla.
Media on väittänyt, että otin hatkat.
Haluan nyt sanoa ensimmäisen kerran-
-että minä todellakin otin hatkat.
Asuin Vermontissa Dave Rothschildin kanssa.
Se oli ihanaa etsimisen aikaa elämässäni.
Teimme Daven kanssa pitkiä kävelyretkiä metsässä-
-ja kirjoitimme toisillemme runoja.
llmaisin pelkoni, että joudun Vietnamin sotaan.
Dave vahvisti niitä pelkoja.
Suhteemme perustui luottamukseen ja mieheyteen.
Ja vaikkei se ollut seksuaalista, uskalsimme itkeä toistemme sylissä-
-tai tarjota toisillemme lännentyylisiä käteenvetoja.
Tämä on normaali käteenveto.
Tämä taas on lännentyylinen.
Näkyykö tämä sinne ylös asti? Näettekö tämän?
Peukalo on vapaa tutkimaan.
Diego Luna.
Dave Rothschild mahtavassa 200-senttisessä ruhossaan-
-ja pitkässä sysimustassa tukassaan oli pelastukseni.
Siinä se tuli. Se oli suuri salaisuuteni.
Muuten, nämä jutut eivät sitten leviä tästä teatterista.
Saattaisin lentää salaseurasta pihalle.
No niin, Vermontin aikojeni jälkeen-
-tapahtui näin: Tapasin vaimoni Lauran, saimme kaksoset.
Pyrin kongressiin, en päässyt.
Perustin öljy-yhtiön. Se meni konkurssiin-
-mutta myin osakkeeni ennen sitä. Sitä väitettiin laittomaksi.
Sitten isästäni tuli presidentti. Arvatkaa mitä?
Osakekauppojeni rikostutkinta loppui ihan itsestään.
Sitten omistin osan Texas Rangersista.
Myin osuuteni ja nettosin kivat 15 miljoonaa dollaria-
-800 000 dollarin sijoituksestani.
Sitten aloitin Teksasin kuvernöörinä.
Olen Teksasin historian ensimmäinen kuvernööri-
-joka on valittu kahdelle perättäiselle kaudelle.
Kuvernöörikauteni kohokohta oli erään lain uusiminen.
Se sallii kansalaisten kantaa piilotettuja aseita-
-kirkkoihin, hoitokoteihin ja huvipuistoihin.
Osavaltiossani on enemmän teloituksia kuin missään muussa osavaltiossa.
Ja 10. kesäkuuta 2000 julistin Teksasiin Jeesus-päivän.
TOTTA
Monessako muussa osavaltiossa on Jeesus-päivä?
Minäpä kerron: ei yhdessäkään.
Noudatamme Bush-doktriinia.
Mikä tahansa lausunto, jonka annoin tai en antanut-
-tai tulisin antamaan tai en tulisi...
...minulla ei ole niistä mitään tietoa tai muistikuvaa.
Olisiko teillä antaa mitään muistoesinettä tästä vierailusta?
Viekää Kalifornia.
Pelätkää George W. Bushin päättäväistä johtajuutta.
Täällä Crawfordin farmilla on kivaa.
Keuhkot täyttyvät salvian ja mesquitopuun tuoksusta-
-kun aamulla herää.
Joskus keuhkot täyttyvät niin, että alkaa voida pahoin.
Sitten saa päänsäryn ja tajuaa, ettei se olekaan mesquite-
-jota hengittää vaan pakokaasu, joka tulee lehtipuhaltimesta-
-jota on kantanut selässä, ja se on ollut päällä yli tunnin.
Tämä on turvapaikkani.
Teen maatöitä ja korjailen aitoja.
Kasailen kiviä. Tunnen kaikki polut täällä.
Tunnen kaikki kuivuneet purot tällä maaseudun kaistaleella.
Yritän jäljittää villiä salviakanaa.
Hitto, ei se toimi.
Kuten sanoin, tunnen tämän alueen kuin omat taskuni.
Hitto, pitääkin tuntea.
Tein lomailuennätyksen ollessani presidentti.
40 prosenttia. . . Aivan. Vietin 40 prosenttia virka-ajastani-
-yhdessä tai toisessa presidentin lomapaikassa.
Olen ylpeä ennätyksestäni.
Sinä aikana katsoin Carlito ´s Wayn yli 800 kertaa.
Totta se on.
Tämä farmi on ollut tärkeä minulle ja Lauralle.
Mikään ei ole amerikkalaisempaa tai terapeuttisempaa-
-kuin kerätä pakkomielteisesti risuja.
Hitto, ei tämä ketään hämää. Yritämme myydä tämän kesäkuussa.
Karl Rove käski ostaa tämän, että näyttäisin kansanomaisemmalta.
Saanko puhua suoraan? En tajua, mitä helvettiä teen täällä.
Olin saada jäykkäkouristuksen kolmesti-
-kun satutin itseni ruosteiseen piikkilankaan.
Tämä on kuuma, pölyinen-
-lämpöhalvauksen aiheuttava helvetinkolo.
Olemme innoissamme muutettuamme vain valkoisille varatulle alueelle-
-missä voin maksaa maahanmuuttajille, kun he siivoavat risut puolestani.
Niinhän Jumala sen suunnitteli.
Tässä toinen juttu, joka pänni: sukulaiset eivät kyläilleet täällä.
Kysyin heiltä: "Hei, äiskä, iskä, Jeb"-
-“juhlitaanko kiitospäivää tänä vuonna Crawfordissa?"
"Muuten, mutta Kennebunkport on perheen traditio. "
"lhanko totta? Haistakoon Maine puolestani pitkät. "
Kun te avaatte joululahjoja nätin viltin alla ja ulkona sataa lunta-
-minä en voi edes mennä ulos, koska lämpötila on lähes 50 astetta.
Kerran suostuttelin sukulaiset tänne pääsiäiseksi.
Otin mukaani Bush-miehet: iskän ja Jebin, Neilin, Marvinin.
Menimme vanhaan, hylättyyn kaivoskuiluun-
-jonka olin löytänyt farmin laitamilta.
Se oli hauskaa. Me Bush-miehet muistelimme-
-ja pelleilimme vanhassa, hylätyssä kaivoskuilussa.
Arvaatteko mitä? Se romahti.
Olimme kolme päivää ansassa, ja koko ajan isäni jankutti minulle:
"Hittolainen, George. Varmistitko kuilun turvallisuuden?"
Vastasin: "En tietenkään. Tämähän on vain hylätty kaivos. "
"Täällähän vain kiipeillään. "
"Ajattelin, että pidätte tästä, koska tämä on historiallinen. "
Sitten Jeb totesi: "Olkaa hiljaa. Meidän pitää säästää happea. "
Vastasin: "Paskat minä siitä! "
"Jumalalla on suunnitelma varalleni. Jos kuolen näin, niin sitten kuolen. "
Sitten isäni huusi: "Älä nyt helvetissä jaksa!"
"Kerroitko muille, mihin menemme?" Vastasin: "Ei, en kertonut. "
"Luulin, että olemme vain tunnin. " lsäni: "Et voi olla tosissasi. "
Yhtäkkiä Marvin huusi: "Törmäsin sisäkkööni autolla!"
Sitten Neil huusi: "Nain kerran 30 thaihuoran kanssa!"
Jeb yritti: "Säästetään happea. "
Minä:"Jo riittää se hiton happi!" Sitten isäni huusi:
"Miksi olet perheestämme ainoa, joka puhuu teksasilaisittain?"
"Se ei käy järkeen!"
Kysyin: "Onko minulla aksentti? Koska jos on, en kuule sitä. "
Ja juuri kun isäni oli käymässä kiinni kurkkuuni-
-kuulimme kivien liikkuvan.
Siellä oli äitini lihakset pullistellen.
Hän heitteli kiviä pois kaivoskuilun aukon edestä.
Hän kiskoi meidät ylös yksi kerrallaan-
-ja pisti meidät kärryihin ja veti kärryä perässään. . .
. . .kuin voimakas työhevonen.
Hän veti koko matkan kotiin asti hartialihasten nytkähdellessä.
Hänen kupeensa olivat maidonvalkeassa vaahdossa.
Se oli ällöimpiä ja vaikuttavimpia asioita, jonka olen ikinä nähnyt.
ltkin ja yrjösin yhtä aikaa.
Tiedättehän sanonnan: "Se mikä ei tapa, vahvistaa."
Joskus se juttu, joka melkein tappoi. . .
Sen olisi ehkä pitänytkin tappaa.
Sen jälkeen vain pelkää entistä enemmän.
No jaa.
Olimme täällä Crawford-farmilla marraskuussa 2000-
-ja odotimme ensimmäisen vaalikampanjani tuloksia.
Muistan, että ilta oli todella turhauttava.
Osittain siksi, että tiedot muuttuivat koko ajan-
-ja osittain siksi, ettei tv:stä tullut yhtään mitään katsottavaa.
Paitsi niitä tyhmiä vaalitietoja.
En saanut edes katsoa sarjaa Mieheni on palkkionmetsästäjä.
En mitään.
Se oli sellaista huopaamista, että pääni meni pyörälle.
Ensimmäiset liberaalimedian kyselyt väittivät Goren voittaneen Floridassa.
Sitten sanottiin, ettei sitä tiedetä.
Sitten minun sanottiin voittaneen, ja Gore soitti onnitellakseen minua.
Vastasin: "Arvaa mitä, Al? Juhlin ampumalla M-80:llä"-
-"jotka hommasin viimeisellä Juarezin reissullani."
Hän ihmetteli puheitani.
Haukuin häntä nörtiksi ja löin luurin korvaan.
Sitten minun käskettiin odottaa ammuskelun aloittamista.
Olin jo teipannut pyssyn kiinni Hellboy-leluun.
"Nyt ero on 2000 ääntä." Minä ajattelin:
"Hitto, painun pehkuihin. Kello on neljä aamuyöllä."
Sitten kuulin, että Gore soittaa taas. lhmettelin, mitä hän oikein meinaa.
Hän kuulemma soitti peruakseen myönnyttelynsä-
-koska tilanne ei ollut ratkennut ja ääniä laskettiin uudelleen.
Totesin, ettei hän voi perua. Hän väitti, että voipas.
Sanoin: "Etpäs voi." Hän kysyi: "Kuka niin väittää?"
Pidin tauon ja mietin tosi kovasti.
Totesin: "Geneven sopimus." Sitten löin taas luurin korvaan.
Selvisi, että olinkin väärässä.
Geneven sopimus koskee ennemminkin niitä lakeja-
-jotka vallitsevat Kuussa, kunhan se on vallattu.
Mutta väitteeni tuntui hyvältä silloin.
Se sekoilu jatkui siis kuukauden. Sitten se yhtäkkiä loppui.
12. joulukuuta vuonna 2000.
Yhdysvaltain korkein oikeus päätti seitsemän kahta vastaan-
-että Floridan korkeimman oikeuden päätös laskea äänet uudelleen-
-oli perustuslain vastainen.
Samoin päätettiin, että uudelleenlaskenta lopetetaan-
-ja Florida voi vahvistaa äänestystuloksen.
Minä olin alhaalla kellarissa leikkimässä baseball-korteilla. . .
. . .kun Rove kertoi uutiset. Hän sanoi:
"Anteeksi, herra presidentti, menemme Washingtoniin."
Pysähdyin ja ihmettelin, kenelle hän puhuu.
Sitten pohdin mahdollisuutta-
-että presidentti Clinton on jotenkin hiippaillut kellariini. . .
. . .ja piilottelee takanani.
Käännyin hitaasti varmistaakseni, ettei Rove todellakaan puhu hänelle.
Sitten yhtäkkiä tajusin, hän puhui minulle.
"Puhut minulle, eikö?" "Totta vie", Rove totesi.
"Hitto, menemme Washingtoniin."
Rove vain hymyili-
-ja iskimme kömpelön valkoisten miesten yläfemman.
Kyse oli isosta asiasta.
Asiat sujuvat aika hyvin.
Terrorismin vastaisessa sodassa-
-tavoittelemme aina yhteistyötä liittolaistemme kanssa maailmalla.
Tehostetut kuulustelukeinot.
Hyvät naiset ja herrat-
-nouskaa seisomaan 43. Yhdysvaltain presidentin edessä.
Tässä tulee George W. Bush.
Kiitos tuestanne. Kerro isillesi terveisiä.
Olit liian hidas.
Miten vaimosi pärjäilee? Hyvinkö?
Hyvänen aika, en huomannut sinua.
Oletko laihtunut? Etkö? Sinun pitäisi.
Sain siis homman, siisti juttu.
En odottanut saavani sitä, ja jos totta puhutaan-
-muistan istuneeni tässä ajatellen: "Paska, nyt pitää sitten tehdä tätä. "
Homma on näin. Näin se menee:
Kukaan ei kerro, että kun alkaa presidentiksi-
-silloin on pantava töpinäksi. Ja tarkoitan perse ruvella.
Herra presidentti, ehtisittekö katsoa tätä?
Herra presidentti, kokous NSA:ssa kello 10. 00.
-hdittekö tavata kenraalit? -Tämä pitäisi allekirjoittaa.
Herra presidentti, Bob Galligan Halliburtonista.
-Hei, Bob. -Ken Lay nronista odottaa.
CIA on varma, että Freddy Krueger on fiktiota eikä ole vaaraksi.
-PA. -NORAD.
-Sosiaali- ja terveysministeriö... -Hänen korkeutensa...
-Patriot Act -laki. -Diego Luna.
-WHO. -WTC.
-YK:n turvallisuusneuvosto. -CIA, FD A, GAO.
-PBS. -IFC.
-Koulu-uudistus. -FISA, OSHA, INS.
-FBI. -NLG.
Huomaatteko, miten ärsyttävää?
Etenkin, kun ei yhtään tiedä, mitä oikein on tekemässä.
Puolustuksekseni voin sanoa, että kuka muka tietäisi-
-mitä presidentin työ sisältää.
Tietäisitkö sinä?
-Minä tietäisin. -Puhut paskaa.
Kuule, Jerry, heitä tuo. . . Senkin paskiainen.
Paskat sinusta, paskiainen! Hei, haista paska, persläpi!
Olin vapaan maailman johtaja, senkin kakkakikkare!
Paras hyväksyä se!
Olen se kundi, jonka kanssa halusit kaljalle.
-Kullinlutkuttaja! -Haista paska!
-Haista itse. -Haista paska!
-Haluan 401 (k)-eläkkeeni takaisin! -Niin minäkin, menetin tuhat taalaa.
Tuhatko?
Vie hänet ja kaada vettä päälle, Jerry.
Älkääkä väittäkö sitä kidutukseksi. Olen kokeillut, se rentouttaa.
lhan kuin kylpylässä kävisi. Kokeilkaa vaikka.
lhanko totta, Sherlock?
Tämä tyyppi tässä. Minulla oli laukaisukoodit.
Tämä puhelin, jos se soi. . .
Uskokaa pois, yksikään presidentti ei halua sen soivan.
. . .minun piti vastata ja tehdä päätös, iskeäkö vai ei.
7982 iskuvalmista taistelukärkeä-
-odottamassa käskyäni.
llman rajoituksia.
Antaa isojen poikien leikkiä.
Sääliä ei tunneta.
Paistaa se aurinko risukasaankin.
Lapsemme on huippuoppilas.
Jos kuulet ähinää, niin jätä rauhaan.
Tajusitte kyllä. Onneksi tämä on lavaste.
Yksikään presidentti ei halua ratkoa sellaista skenaariota.
Tämä tässä, tätä puhelinta minä käytin.
Minulla on tässä mussukassa jokaisen maailman hallitsijan numero.
Oikeastaan tämä on sijaispuhelin.
Pudotin alkuperäisen Pekingin olympialaisissa vessaan.
Uskokaa pois, se oli käyttökelvoton.
Tästä löytyy G8-johtajien numerot. Stephen Harper Kanadasta.
Nicolas Sarkozy, Ranska.
Angela Merkel, Saksan liittokansleri.
Hän jännittää niskojaan.
Silvio Berlusconi, ltalia.
Niinpä, hyvä tyyppi. Sanon häntä "Popoksi" .
Hän käyttää hienoja, kalliita italialaisia nahkakenkiä.
Yasuo Fukuda, Japani.
Ensimmäisellä kolmella kerralla, kun tapasimme-
-luulin häntä Dice-K:ksi, Rex Soxien japanilaispelaajaksi.
Olin väärässä.
Nämä putkahtivat nyt mieleeni. Dmitry Medvedev, Venäjä.
Gordon Brown, lso-Britannia. Yksi vahvimmista liittolaisistamme.
Jose Luis Zapatero Espanjasta.
Paitsi, että he sanovat sen näin:
"Barcelonasta. "
"Vicky Cristina Barcelona."
"Juodaan sangriaa ja syödään tapaksia" . . .
. . . "ja katsotaan Vicky Cristina Barcelona."
"Voi luoja, sangria on niin hyvää. "
"Tiedän, se on mahtavaa. Se pistää jalkoihin vipinää."
"Anteeksi, salakuuntelin teitä. "
"Puhuitteko elokuvasta Vicky Cristina Barcelona?"
-"Kyllä puhuimme. Piditkö siitä?" -"Pidin. Pidän Penelope Cruzista."
Voinko puhua suoraan? Olen riippuvainen tuosta puhetavasta.
Se on hauskaa.
Ehkä teette sitä kotimatkalla autossa.
Ehkä ette, en minä tiedä.
En ole ajatustenlukija.
Lista vain jatkuu. Kaipaan puhelintani.
Kaipaan monia asioita presidenttinä olossa.
Mutta eniten kaipaan ihmisiä.
Niitä hienoja miehiä ja naisia, joiden kanssa toimin.
Neuvonantajiani, työmyyriäni.
Jengiäni.
Tavallaan ajattelin, että olemme vasta alussa.
Kaikki alkoi varapresidentistäni, Dick Cheneystä.
Jotkut sanovat häntä mahtavimmaksi presidentiksi. . .
Tarkoitan varapresidentiksi.
. . .USA:n historiassa.
Hän on niin karismaattinen, että voi ampua toista päin naamaa. . .
. . .ja uhri pyytää häneltä anteeksi.
Ajatelkaa, se on kunnon Clint Eastwood -meininkiä.
Ja kyllä, kerran yllätin Dick Cheneyn-
-Valkoisen talon kellarissa, kun iso vuohipaholainen paneskeli häntä.
Huone oli täynnä pentagrammeja.
Hän katsoi minua hopeisilla, kiiltävillä, pallomaisilla silmillään.
Hänen hengityksensä haisi vahvasti ammoniakille.
Hän puhui minulle kielellä, jonka sydämessäni tiesin-
-olleen unohduksissa yli tuhat vuotta.
Silloin juoksin. Häivyin sieltä ja äkkiä.
Mutta muuten hän on todella reilu tyyppi.
Rummy! Hyvänen aika, mahtava tyyppi!
Hauskako? Ette arvaakaan.
9/1 1 -iskujen jälkeisenä päivänä hän sanoi:
"Pommitetaan lrakia, koska siellä on hyviä kohteita."
Eikö olekin hauskaa?
Ulkoministeri Colin Powell.
Hän yritti vakuutella, että lrak oli huono juttu.
Hän väitti, että habeas corpuksen lakkautus oli huono juttu.
Hän sanoi minulle: "Jos rikot jotain, vastuu on sinun."
Silti hän hyppäsi kelkkaamme. lhana tyyppi.
Tuota tyyppiä en tunne.
En tunne tuotakaan tyyppiä.
Valkoisen talon esikuntapäällikkö Andy Card.
Hän oli niin omistautunut, että hänen vaimonsa kysyi:
"Oletko naimisissa minun vai George W. Bushin kanssa?"
Se huvitti minua, koska hän ei ollut kanssani naimisissa.
Eikä sitä ikinä edes suunniteltu.
Valtiovarainministeri Paul O´Neill.
Hän väitti talouspolitiikkaani vastuuttomaksi.
Hän sanoi, että olen ehdoton ja välinpitämätön.
Paul ei jatkanut pitkään.
Oikeusministeri John Ashcroft.
Hän hävisi kuolleelle tyypille vuoden 2000 senaattorivaaleissa.
Niinpä ajattelimme: "Hän on vapaa, otetaan mukaan."
Mi hermanos, Humberto Gonzalez.
Luoja, tyyppi lentää linnaan kuin leppäkeihäs.
Gale Norton, sisäministeri. Kaivostoiminnan kannattaja.
Elaine Chao, työministeri. Aasialainen pikku sisupussini.
Tommy Thompson, sosiaali- ja terveysministeri.
Mahtava gini-peluri ja osaa paljon hauskoja juutalaisvitsejä.
Wolfie, mies, jolla on suunnitelma.
John Bolton, kivat viikset.
Richard Perle. Hänen unelmansa on saada joskus muuttua naiseksi.
Siinä on penikseni, sen ei pitäisi olla tuossa.
Siinä hän on, itse arkkitehti.
Karl Rove.
Tai kuten minä sanoin: "Kakkakukka."
TOTTA
Mitäpä hänestä sanoisi? Mustamaalausta, ClA-paljastuksia-
-haasteiden välttelyä.
Mark Foley, Jack Abramoff, Jeff Gannon, vaalien peukalointia-
-sosiaalipalveluiden yksityistämistä. Kaikki hoitui. Tyyppi on nero.
Kaipaan hallitustani. He olivat upeaa väkeä.
Minusta heidän kuvistaan näkee, että heidän kanssaan oli kivaa.
Etenkin Richie Perlen kanssa. Näyttäisittekö hänen kuvansa?
Katsokaa nyt tuota nallekarhua.
Jos häntä kutitti leuan alta, hän nauroi kuin hyeena tunnin ajan.
Haluaisin pukea hänet jättimäisiin vaippoihin-
-ja kanniskella sylissäni.
Syöttäisin hänelle muroja ja kutittelisin leuan alta.
"No niin, Richie, viedäänpä sinut päiväunille."
"Haluatko lisää muroja? Ole hyvä."
"Kuti, kuti, kuti."
Heippa, Richie. Hei.
On yksi mimmi-
-jonka jätin listalta, koska häntä on liian kivulias muistella.
Luulin päässeeni siitä yli, mutta en ole päässyt.
lstuimme ja juttelimme haaveistamme ja unelmistamme.
Hän oli ainoa, jonka kanssa valvoin yli iltakymmenen.
Älkää ymmärtäkö väärin, rakastan toki vaimoani-
-mutta se oli jotain erityistä.
Se, mitä välillämme oli, oli jotain eläimellistä.
Jotain hullua.
Jotain rajua.
Condi oli kallioni.
Kaipaan häntä kovasti.
Pieni sanfranciscolaisherkkuni.
Oma pikku riisinjyväseni.
Eräs presidenttiyteni perintö, josta olen todella ylpeä-
-on intohimoni lukemiseen.
On ihan mahdollista, että minut muistetaan lukevana presidenttinä-
-tai suurena lukijana.
Olen osoittanut kuluneiden kahdeksan vuoden aikana-
-että nautin monenlaisesta lukemisesta aina Camus´ta-
-Danielle Steeleen ja kirjaan, jonka olen lukenut ainakin 200 kertaa:
Jätä se!
Se auttoi suhteessani Putiniin.
Mutta tämä on kirja, josta minut tunnetaan parhaiten.
Täällä on tarina nimeltä Lemmikkivuohi.
Se kertoo tytön lemmikkivuohesta, joka syö kaiken eteensä tulevan.
Tytön vanhemmat haluavat luopua vuohesta-
-mutta tyttö puolustaa sitä.
Lopulta vuohesta tulee sankari, kun se tyrmää autovarkaan.
Oltuani virassa vasta 8 kuukautta 11 . syyskuuta-
-minut keskeytettiin lukemasta yhtä kiehtovinta tarinaa-
-johon olen ikinä törmännyt.
Kuulin uutisen, että tuntemamme maailma on mennyt sekaisin.
Hämmästyin niin päivän tapahtumista kertovasta uutisesta-
-ja lukemastani Lemmikkivuohen tarinasta. . .
. . .että istuin vain hiljaa paikallani yli seitsemän minuuttia.
Tämä on ilman muuta yksi suosikkivaatteistani.
En ikinä unohda Tony Blairin ilmettä-
-kun tapasimme ensimmäisen kerran Camp Davidissa.
Kävelin huoneeseen-
-päälläni siisti, mittatilauksena tehty nahkainen lentäjäntakki.
Hänellä oli jonkinlainen tyhmä pusakka.
Katsoin häntä ja totesin: "Mitenkäs nyt suu pannaan?"
Hän ihmetteli: "Anteeksi mitä?" Siis brittimäisesti paska jäykkänä.
Me vain istuimme siinä ja tuijotimme hiljaisuudessa.
Sitä kesti muuten kauan.
Muistan ajatelleeni, etten aio puhua ensin:
"Hän saa luvan puhua ensin."
"Tämä on minun taloni, minun Camp Davidini."
Lopulta hän sanoi: "Herra presidentti, on kunnia olla vieraananne."
Silloin kiljaisin: "Voitinpas!"
Muistan kun ensi kerran istahdin Tony Blairin kanssa-
-juttelemaan yhtäläisyyksistämme, ja se oli aluksi kiusallista.
Ajattelin keventää tunnelmaa:
"Ainakin me molemmat puhumme englantia."
Tony nauroi, mutta minä nauroin lujempaa.
Se oli käännekohta. Tunnelma keveni, joten mietin:
"Hei, voin luottaa tuohon heppuun. Hän on minun amigoni."
Uskokaa pois, huomasin pian, että kaipaan hänen apuaan.
Kuten tiedätte, 9/11 -tapahtumat saivat maamme sekavaan tilaan.
Kun istuin yksin ajatuksissani yksityisessä kammiossani-
-ihan niin kuin Batman. . .
. . .muistan ajatelleeni, että maamme kaipaa johtajaa.
Hänen pitää kyetä tekemään tärkeitä päätöksiä ja nopeasti.
Silloin minusta tuli Päättäjä.
Kuvittelin olevani supertehokas robotti-
-nimeltä Päätöksentekijä 2230-K.
Ja kyllä, puhuin puolet kokouksesta robottiäänellä.
"Hyvää iltapäivää. Olen Päätöksentekijä 2230-K."
"Älkää pelätkö minua."
"Teen päätöksiä erittäin auliisti."
"Lisäksi silmäni osaavat ampua lasersäteitä."
"Vatsani on mikroaaltouuni."
"Lämmitän parhaillaan Ginon pizzanyyttejä."
"Nehän tuoksuvat herkullisilta."
Sitten kaikki pimeni.
Heräsin kokoushuoneen lattialta jääpussi teipattuna päähäni.
Kävi ilmi, että Cheney oli ampunut minua tainnutuspistoolilla.
Olin tajuton kolme ja puoli tuntia, mutta kun tulin tajuihini-
-minulle kerrottiin, että kokous oli ollut tuloksekas.
Meille selvisi perusteellisten tutkimusten-
-ja valtavan työmäärän myötä niin maassa kuin taivaalla-
-että al-Qaida oli niiden 9/11 -iskujen takana.
Saimme tietoja myös edellisen hallinnon-
-terrorismiasiantuntijalta Richard Clarkelta.
Hän kertoi meille kuukausi ennen 9/11 -tapahtumia-
-että niin ehkä tapahtuisi ja että al-Qaida olisi syypää.
Siitäkin oli siis apua.
Sitten aloimme etsiä todisteita, jotka yhdistäisivät al-Qaidan lrakiin.
Me etsimme ja etsimme ja etsimme.
ClA tutki 10 vuoden takaisia tietojaan, eikä löytänyt mitään.
Cheney arveli auttavansa perustamalla tiedusteluyksikön-
-Pentagonin siivouskomeroon.
Ja sitten, bingo, löysimme sen.
Todisteita yhdeltä silminnäkijältä, josta kukaan ei ollut ikinä kuullut-
-ja ilman muita taustoja-
-että lrak aikoi kuljettaa keltakakku-uraania eräästä maasta.
Minulla on aina ongelmia sen ääntämisessä.
Neke. . . Neeker. . . Nige. . . Niger, se on Niger.
Jos sen lausuu väärin, joutuu kyllä pulaan.
Niinpä.
Ette halua kokea sitä, uskokaa pois.
Joten. . .
Ette varmasti halua. En puhu pehmosia.
Niinpä. Annoin teille juuri neuvon.
Kun kuulin "keltakakku", kysyin: "Kenen syntymäpäivä on?"
Silloin kaikki menivät vakaviksi ja alkoivat huutaa:
"Keltakakku-uraania, hitto! Kuuntelisit kerrankin!"
"Sinun pitää vain istua ja kuunnella! Me teemme kaiken työn!"
"Sinun pitää vain istua ja kuunnella! Sinun ei tarvitse tehdä muuta!"
Siinä vaiheessa en taaskaan kuunnellut. . .
. . .koska minulla oli tiukka matopeli kesken.
Eli, kerrataanpa vielä.
Kerrataan vielä. Keltakakku-uraani kulkee "Neekeriasta" lrakiin.
Ja tässä on jutun paras osa. Tässä tulee paras osa.
Odottakaa nyt, tämä on paras osa.
Näin ujutimme jutut amerikkalaisyleisölle.
Lainausmerkeissä "nimetön" Valkoisen talon lähde, siis me-
-Cheney, Rummy, Condi, kuka lie-
-laverteli päämedioille, kuten New York ´´ime munaa´´ Timesille.
Sitten Judy Miller, J-Pommi, kirjoitti jutun-
-ja jutun lavertelijat, Cheney, Rummy ja muut-
-menivät uutisohjelmiin, kuten Meet the Pressiin-
-This Week in Washingtoniin ja The View -ohjelmaan.
He kierrättivät keksimäänsä juttua sanoen: "Vau, lukekaapa Timesia."
Eikö ollutkin hyvä suunnitelma? Väitteemme saivat hiljalleen pohjaa.
Paitsi että oli vielä yksi pulma.
Suurin osa maailmasta piti meitä hulluina.
Varsinkin Ranska.
Arvatkaa mitä? Kuka nakkaa paskaakaan Ranskasta?
Vai mitä?
Ranskalaiset ovat pelkkiä nynnyjä ja munahaukkoja.
Mitä hienoa Ranskassa muka on? Moniko teistä on käynyt Ranskassa?
Huomasitteko? Ei kukaan.
Mikäli muistatte, pelasimme kovaa diplomaattista peliä Ranskan kanssa.
Kongressin ruokalassa. . .
. . .nimesimme ranskanperunat uudelleen vapausperunoiksi.
Hajotkaa!
Kun kuulin sen, pidin sitä yhtenä siisteimmistä kuulemistani jutuista.
Yritin muuttaa ranskalaisen suudelmankin nimityksen:
"Pelastimme perseenne toisessa maailmansodassa -suudelma."
Se ei saanut suosiota.
Arvatkaa, mikä oli hassua? Selvisi, ettei sillä ollut väliä.
NATO-liittolaistemme peloista huolimatta-
-ja huolimatta sodanvastustajien protesteista ympäri Amerikkaa-
-mukaan lukien miljoonan ihmisen protesti täällä New Yorkissa-
-20. maaliskuuta 2003 alkoi operaatio nimeltä "lrak vapaaksi" .
9. huhtikuuta mennessä se oli ohi.
Revimme alas valtavan Saddam Hussein -patsaan-
-ja siihen loppui hänen 24-vuotinen valtakautensa.
Kansa tanssi kaduilla. Me tanssimme virkahuoneessani.
Ja minä olin kuin kuningas Kakka paskavuorella.
-Muistatteko tämän asun? -Kyllä.
Muistatteko hetken? Laskeuduin hävittäjällä lentotukialukselle.
"Highway to the Danger Zone" soi kypärässäni.
TEHTÄVÄ SUORlTETTU
Astuin USS Abraham Lincolnin kannelle-
-julistamaan lrakin taisteluoperaatioiden olevan ohi.
Tehtävä todellakin oli suoritettu.
Siitä huolimatta. . .
Siitä huolimatta, että 98,3 prosenttia kaikista uhreista, myös siviileistä-
-on tullut puheeni jälkeen.
Mediaväki kritisoi tekoani teatteriksi ja kalliiksi stuntiksi.
Yritimme selittää, että minun piti lentää hävittäjällä-
-koska lentotukialus oli helikopterin tavoittamattomissa.
Sitten joku huomautti, että se oli 50 kilometrin päässä-
-San Diegon edustalla.
Vastasimme: "Se olikin lähempänä kuin luulimme."
Eli siitä päivästä ja tästä julisteesta-
-muodostui symboli monille, jotka eivät tajunneet sotaa-
-eivätkä lrakin meininkiä. Olen kunnioittavasti eri mieltä.
Totta, kaikki ei mennyt suunnitelmien mukaan.
Kuten se, ettemme suunnitelleet. . .
. . .mitä teemme vallattuamme maan.
Emme myöskään tienneet, että äijä, jolle annoimme vallan-
-Ahmad Chalabi, olisi täysi paskiainen.
Ehkä Paul Bremerin päätös lakkauttaa maan armeija-
-ja lainvalvontakoneisto oli huono ajatus.
Ehkä vain 162 000 miehen käyttö-
-kun kenraalimme puhuivat 400 000 miehestä, oli huono ajatus.
Tämän silti tiedän:
"Saddam Husseinin syrjäyttäminen oli oikea päätös virkakauteni alussa."
"Se on oikea päätös nyt."
"Ja se on oikea päätös ikinä."
SUORA LAlNAUS
Lisäksi saimme yhdistettyä maailman upean liittoumamme puitteissa.
Mukana oli hienoja maita, joilla on rikas sotahistoria, kuten Puola.
Honduras.
El Salvador.
Tanska.
Ja Azerbaidzan.
Todella urheita valtioita, kuten Palau, Costa Rica-
-ja Salomonsaaret, joka liittyi mukaan-
-piittaamatta lainkaan siitä, ettei sillä edes ole armeijaa.
Jo yksin se sai palan kurkkuuni.
Sitten oli tietenkin Marokko.
Se lupasi lähettää 2000 koulutettua apinaa. . .
. . .räjäyttämään maamiinoja ja esiintymään lastenjuhlilla.
Sitten epäiltiin, onko Marokolla niitä apinoita, joten totesin:
"Riippumatta siitä, onko vai ei"-
-"se kuulostaa hiton siistiltä, joten haluan sitä. "
Siis 2000 koulutetun apinan erikoisjoukko. . .
. . .jonka voimme lähettää minne tahansa taistelemaan pahaa vastaan-
-ja naurattamaan lapsia.
Kovasta vastustuksesta huolimatta-
-aloitin operaation nimeltä "Kädelliset varsijouset" .
Vuoden ajan 2000 villiapinan erikoisjoukko-
-harjoitteli rinta rinnan 82. laskuvarjojääkäridivisioonan kanssa.
Se tapahtui täysin salassa.
Jotta operaation salaisuus saatiin varmistettua-
-suurin osa harjoittelusta tapahtui öisin.
Olin vahvasti mukana siinä-
-joten lensin usein sinne ja otin osaa harjoituksiin.
Huomasin, että harjoitusten aikana moni apina vain vilisti metsään.
Ne ampuivat sattumanvaraisesti jousillaan. . .
. . .joko toisiaan tai elottomia kohteita.
Kysyin komentajalta, miten usein sitä tapahtuu.
Hän totesi, että niin tapahtuu joka kerta.
Sitten esitin tiukan kysymyksen: "Miksi luulette, että niin tapahtuu?"
Majuri vastasi, että kenties siksi, koska ne ovat villiapinoita. . .
. . .eikä heillä sotilaina ole oikeaa koulutusta toimia apinoiden kanssa.
Katsoin häntä suoraan silmiin: "Mutta homma hoituu, vai mitä?"
Hän vastasi: "Epäilen, sir. "
Käskin rauhoittua ja kysyin vielä: "Viihdyttävätkö ne edes lapsia?"
Hän vastasi, ettei voi tietää sitä, mutta arvelee että tuskin:
"Operaatiohan on huippusalainen, eikä kukaan edes tiedä apinoista. "
"Eivät varsinkaan lapset."
Harjoitusten loputtua kaikki muut paitsi 40 apinaa-
-olivat karanneet Pohjois-Carolinan metsiin.
Varsijousihyökkäykset l-95-moottoritiellä. . .
. . .ovat lisääntyneet 1000 prosenttia.
Siis. . .
Muistakaa tämä:
Jos suunnittelette automatkaa Disney Worldiin. . .
. . .älkää pysähtykö taukopaikoilla.
Koska on 50 prosentin mahdollisuus-
-että aliravittu apina hyökkää vessasta-
-ja ampuu teitä päin näköä varsijousella.
Mutta arvatkaa mitä? En nakkaa paskaakaan.
Se on sen Tiger Woods -tyypin ongelma nyt.
Tositarina.
Olen yhä sitä mieltä, että oikeissa olosuhteissa se olisi toiminut.
Tulen aina. . .
Tulen aina pitämään itseäni sota-ajan presidenttinä.
Ja olen kyllä tietoinen kritiikistä-
-jota on esitetty päätöksestäni hyökätä lrakiin. Se. . .
Se määrittelee presidenttiyteni.
Minulta on kysytty, että jos olisimme tienneet nykytilanteen-
-olisimmeko silloin. . .
Olisimmeko silloin tehneet samat päätökset.
Olisimmeko tehneet samat valinnat.
Totta kai olisimme toimineet eri tavalla.
Mutta kun valitaan vapauden ja tyrannian välillä. . .
. . .meidän pitää aina valita vapaus.
Onko sota rasittanut minua?
Totta kai on.
Mietin sitä joka päivä.
ltkenkö sen takia?
Kyllä, epäilemättä.
ltken paljon.
Tunnen myötätuntoa perheitä kohtaan, jotka ovat menettäneet rakkaimpansa.
ltken vanhempia, jotka ovat menettäneet pojan tai tyttären.
ltken lasten puolesta, jotka eivät ikinä tunne äitiä tai isää.
Tunnen myös myötätuntoa-
-satojentuhansien irakilaissiviilien puolesta, jotka ovat menehtyneet.
Suurimmaksi osaksi olen itkenyt yksin.
Minä tein päätökset. Minun pitää elää sen kanssa.
Joten nyt haluaisin. . .
Haluan kunnioittaa kaikkia, jotka ovat kuolleet. . .
. . .tämän sodan seurauksena. . .
. . .hetken hiljaisuudella.
Haloo.
Ei, emme ota varauksia vastaan.
En tiedä, missä esitetään Annie Get Your Gunia.
Mitä? Minäkin pidän Tom Wopatista.
Luoja, meinasin paskantaa housuuni.
Kymmenesosasekunnin luulin, että Jumala soittaa.
Tai vielä pahempaa, isäni.
Voisin vaikka vannoa, että persreikäni sai sydänkohtauksen.
Onko se lääketieteellisesti mahdollista?
Tietääkö kukaan? Onko täällä lääkäriä?
Jerry, se antamasi sätkä taisi olla terästetty.
Nyt se tuntuu persreiässäni.
Court-teatteri, miten voin auttaa?
Hei, Brownie.
Se on FEMA:n ex-johtaja Mike Brown. Haluatteko sanoa jotain?
Sinusta pidetään. Mitä kuuluu?
Miten menee, Brownie?
Miten vaimosi Cathy voi? Onko hänellä yhä isot tissit?
Kunhan pilailin, rauhoitu.
Muistatko kun olit toiminnanjohtajana-
-kansainvälisessä arabianhevosten liitossa?
Miksi ihmeessä luulimme sen olevan sopiva tausta FEMA:n johtoon?
Niinpä, se ei tosiaan käy järkeen.
Kun nyt mietin nimittämistäsi, se osoittaa piittaamattomuutta-
-virastoa ja sen toimintaa kohtaan.
Ja kappas vain, sitten koemme USA:n historian pahimman luonnonkatastrofin.
Näetkö vielä painajaisia siitä? Niin varmasti näetkin.
Voi, Brownie.
Muistatko sen, kun viimein tulin paikalle-
-eikä se ollut edes New Orleans?
Aivan, se oli Mobile Alabamassa.
Totesin: "Brownie, teet hitonmoista työtä."
Hassua, koska et tehnyt hitonmoista työtä.
Aivan, teit hitonmoisen päinvastaista työtä.
Voi, Brownie.
Muistatko, kun Kanye West sanoi televisiossa, että vihaan mustia?
Tiedän, en minä vihaa mustia. En ikinä edes ajattele heitä.
He eivät kuulu päivittäiseen elämääni.
Miten New Orleans muuten pärjää?
Suurinta osaako ei ole vieläkään uudelleenrakennettu?
Luulisi, että alkuperäisen mokani jälkeen olisin toisella kaudellani-
-keskittynyt enemmän New Orleansiin.
Tiedän, mutta en tehnyt niin.
Osuit naulan kantaan, Brownie.
Amerikkalaisilla on huono keskittymiskyky.
Ei, se on hienoa, koska sitä voi sekoilla, eikä sillä ole väliä.
Voi, Brownie.
Voisin puhua kanssasi yötä myöten.
Oletko katsonut Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaa?
Niin. Minä kannatan Lil´ Kimiä.
Tiedätkö, miten se sanotaan espanjaksi?
Niinpä. Lil´Kim espanjaksi? En minä tiedä.
Ehkä Kimalito. En tiedä.
Niinpä.
Ei, anna mennä, googlaa se. Voin odottaa.
Buuttaatko koneesi? Selvä.
Eikö löytynyt mitään? Vai niin.
Se jää kai ikuisesti arvoitukseksi.
Niin. lhanko totta?
Ja sinäkö. . .? Niin.
Selvä. Kasvatatko parhaillaan viiksiä?
Se kuulosti monimutkaisemmalta, kun kuvailit sitä. Niin.
Älä minulle huuda. Ei, sinä soitit tänne.
Pitääkö sinun mennä? Selvä, kamu. Ota rauhallisesti.
Ja muuten Brownie, onnea yöhikoilun ja painajaisten kanssa.
Selvä, kamu. Yritä pärjäillä.
Te ette varmaan edes muista tuota puhelua.
Olkaa hyvä ja sulkekaa puhelin. Tämä on nauhoitus.
TAPUTTAKAA KÄSlÄNNE
Tarjoa naapurillesi lännentyylinen käteenveto
Hei, mitä hittoa on tekeillä?
Mitä oikein meinaat, Jerry? Häivyn neljäksi sekunniksi-
-ja sinä muutat paikan lectric Boogalooksi.
Vielä sinä puhut minulle.
Väsytän sinut niin kuin. . .
. . .niin kuin ärsyttävä hyttynen.
Saat 20 000 dollaria, jos pistät tähän nyt heti.
Fiksu mies, en aikonut antaa hänelle 20 000 dollaria.
Yksi hienoista piirteistäni presidenttinä-
-ja hitto vie myös ihmisenä-
-on kykyni antaa nokkelia lempinimiä kaikille niille-
-joiden kanssa olen tekemisissä.
Joten tässä vaiheessa pistetään parrasvalot päälle.
Haluan, että nostatte kätenne.
Kertokaa nimenne ja ammattinne, niin annan teille siistin lempinimen.
Niin, tuo kaveri parvella.
-Se, jolla on lasit. -Rick, journalisti.
Rick, olet siis journalisti. Kutsun sinua. . .
Kuka Washington Postista kirjoittikaan minusta kirjan?
Oletko oikeasti journalisti?
-Suurimman osan aikaa. -Suurimman osanko?
Kutsun sinua "Valehtelijaksi" .
Tämä neiti tässä. Niin, juuri sinä.
-Jenay, opiskelija. -Jenay. Opiskelijako?
-Yliopistossako? -Kyllä.
Kutsun sinua nimellä "Onnea työnhakuun" .
-Niin, tämä tyttö tässä. -Anya.
-Onko nimesi "Konjakki"? -Anya.
Aivan, Anya.
Meinasin sanoa, että se on siistein nimi ikinä.
"Tässä on Konjakki. Miten menee?"
-Anya, mitä teet? -Olen tennisvalmentaja.
Tennisvalmentajako? Kutsun sinua "Martina Navratilovaksi" .
-Tämä tyyppi tässä. -Thomas Jones, ortopedi.
Thomas Jones, ortopedi.
Kutsun sinua "Skorpioniksi".
-Tämä kaveri tässä. -Alexander.
-Omistan jääteeyrityksen.
Omistatko jääteeyrityksen? Kutsun sinua "Jätepussiksi".
-Niin, siinä. -Bruce.
Näytät Doobie Brothersin jäseneltä. Kuulutko heihin?
Kutsun sinua "China Groveksi".
-Tämä kaveri tässä. -John, vatsatautilääkäri.
Vatsatautilääkärikö?
Kutsun sinua "Kuitumieheksi".
Niin, tämä rouva tässä.
-Savannah. -Savannah. Ja mitä sinä teet?
-Olen Shakespeare-tutkija. -Shakespeare-tutkijako?
Kutsun sinua "Turhien aiheiden tutkijaksi".
En yritä olla ilkeä tai mitään, mutta ihan oikeasti.
Miten usein kuulemme elämässämme Shakespearesta?
Sehän on pelkkää hölynpölyä.
Niin, tämä arvokkaan näköinen herra tässä.
-Jerry. -Jerry.
-Olen teatterilippujen välittäjä. -Teatterilippujen välittäjäkö?
Kutsun sinua "Perskärpäseksi".
-Tämä tyyppi eturivissä. -Jason, ohjelmistoinsinööri.
Ohjelmistoinsinöörikö? Kutsun sinua "Nörttihälytykseksi".
Tuo tyyppi, jolla on lasit.
Olen Chris, olen kirjoittaja, mutta en New York Timesista.
Kirjoittajako? Mitä kirjoitat, sarjakuviako?
-Mitä kirjoitat? -Käsikirjoituksia.
Käsikirjoituksiako? Kutsun sinua nimellä "Vauhtia ja odota".
Niin, rouva tuolla.
-Nimeni on Ola. -Olako?
-Niin, olen. . . -Hola sinullekin, Ola.
Kaveri, jolla on siisti tukka.
Tukassasi on paljon muotovaahtoa.
Näyttää hyvältä.
Partasikin näyttää hyvältä. Kutsun sinua "Jacques Cousteauksi" .
-Siinä, tämä neiti. -Nimeni on Lisa.
-Lisa siis. -Toimin kiinteistösijoitusalalla.
Kutsun sinua "Paskaksi mäihäksi", Lisa.
Minusta se meni aika hyvin. Se meni aika hyvin.
Kyllä.
Ja Lisa, lisähuomautus: se ei ole minun vikani.
Minusta keksimme siistejä lempinimiä.
Ne tulevat. . .
Toivottavasti ne kestävät loppuikänne.
Nörttihälytys.
"Hei, missä Nörttihälytys on? Minun piti hakea hänet kymmeneltä."
"Hän tekee ohjelmistojuttujaan."
Se on kuin taikuutta.
Olisipa presidenttinä yhtä helppoa.
Kahdeksan vuotta.
Kahdeksan kokonaista vuotta.
Se meni ohi silmänräpäyksessä.
Löysimmekö Osama bin Ladenin?
Emme, siinä menetimme pallon. Myönnän sen.
Mutta kitkimmekö steroidit pois baseballista?
Aivan taatusti kitkimme.
Tavallaan.
Varmistimmeko, että avioliitto on miehen ja naisen välinen asia?
Useimmissa paikoissa kyllä.
Tosin valehtelisin, jos sanoisin, etten nauttinut ajastani-
-Vermontissa Dave Rothschildin kanssa.
Helpotimmeko kaupparajoitteita Kiinaan-
-että saamme lyijyvalmisteisia leluja ja myrkyllistä äidinmaidonvastiketta?
Homma hoidettu.
Kolminkertaistimme alijäämän, hyväksyimme kidutuksen-
-ja salakuuntelimme ihmisiä laittomasti paljon ennen 9/11 -iskua.
Mutta vastapainona on se. . .
. . .että saimme aikaan maailmantalouden romahtamisen.
Vai mitä, Ola?
Periaatteessa kyse on siis tästä:
olenko kaikkien aikojen huonoin presidentti?
Hetkinen, hetkinen.
En tiennyt, että tämä on amatöörihistorioitsijoiden ilta.
Jotkut sanovat, että surkein oli James Buchanan.
Hän ei tehnyt mitään vuonna 1 860, kun etelävaltiot erosivat valtiosta.
Vai oliko se Abraham Lincolnin seuraaja Andrew Johnson?
Hän tuki avoimesti entisiä konfederalisteja-
-horjuttaakseen jälleenrakennuspyrkimyksiä.
Warren G. Harding. Hänen hallintonsa oli ihan avoimesti korruptoitunut.
Entä Millard Fillmore?
Hänen nimensä oli Millard Fillmore.
Miten hän edes selvisi yli 6-vuotiaaksi?
Konjakki olisi parempi nimi hänelle.
Entä Herbert Hoover? Se tyyppi oli kunnon tylsimys.
Sitten on Richard Nixon.
Hän pommitti Kambodzaa kertomatta kenellekään.
Se pahensi Vietnamin sotaa.
Ja sitten olen minä.
Sain kongressin tekemään melkein mitä ikinä halusin.
Eikö juuri se teknisesti ottaen kuvasta tehokasta presidenttiä?
Homma kiteytyy siihen, voiko illalla käydä nukkumaan-
-kun tuntee tekemänsä päätökset.
Ja minä tiedän voivani.
Osittain siksi, että olen tosi hyvä nukkumaan.
Pidän nukkumisesta.
Kun katson peiliin, pidän näkemästäni.
Minusta tuntuu siis ihan hyvältä.
Minusta tuntuu ihan hyvältä.
Niin, vielä yksi juttu. Tiedän, etten tule saamaan kiitosta.
Haluan sanoa vielä yhden jutun.
Ole hyvä, Amerikka.
Tuo tyyppi tuolla.
-Chris, opettaja. -Chris, opettaja.
-Missä opetat, Chris? -Lukiossa.
Erityisoppilaitako?
Se on hyvä aine.
Kutsun sinua. . . Minulla ei ole sinulle lempinimeä-
-mutta muistan osan niistä tunneista. Sinä siinä.
Andrew, sisustusvälineet ja kylpyvarusteet.
Sisustusvälineet ja kylpyvarusteetko?
Kutsun sinua nimellä “Hinkataan: kolme kundia kylvyssä” .
Aivan. Mikä nimesi on? Andy siis. Oletko yläasteella?
Kutsun sinua “Häpykarvoiksi” .
Dave. . . Dave Rothschild.
Miten menee, veliseni?
Kiva nähdä. Näytät hyvinvoivalta.
Näytät hyvältä.
Missä oikein olet ollut?
Lakkasit vastaamasta puheluihini noin 22 vuotta sitten.
Selvä homma, kamu.